Sidste nyt! Der er ti minutter til generalprøven på Van Dorts bryllup.
Det er en vidunderlig dag Det bliver det prægtigste bryllup
Det er kun en prøve, nu skal de øve Prøven til det prægtigste bryllup
Nu må ingenting komme i vejen Ellers kan det blive enden på legen
Derfor skal alt fra A til bolle-Å den mindste lille ting skal gå...
Efter planen bliver vor søn gift Efter planen får vi et statusskift
Flytter op i samfundets øvre lag
Kostumeballer i de hellige haller
Gnubbe sig op ad overklassen Få kanapéer på slotsterrassen
Med Dronningen får vi en passiar Og glemmer, at vi... plebejere var
- Gudfader! Min kjole sidder fast. - Stille og roligt, skat.
Hvor er Victor? Vi kommer for sent.
Fiskehandlere!
Det er en rædsom dag Det bliver et skrækkeligt bryllup
Vi har desværre mistet rub og stub derfor har vi det hæslige bryllup
Tænk at skulle miste familiens ry og give vor datter til en parvenu
De er jævne og sære kan ikke blive værre
Ikke? Jeg er uenig med dig Der er adel, der har forarmet sig
Uden en skilling på lommen Ligesom du... og jeg
Åh nej!
Derfor skal alt fra A til bolle-Å den mindste lille ting skal gå...
Efter planen bliver vor datter gift Efter planen får økonomien et pift
Vi løftes fra armodens dybe bund
Til slægtens faste klippegrund
Og tænk, at vort eget lille skarn Det sølle odder-lignende pigebarn
Kan sikre vores plads på det høje parnas
Åh, Hildegarde... Sæt Victor og jeg ikke bryder os om hinanden?
Hvad har det med ægteskab at gøre? Tror du, vi to kan lide hinanden?
- Bare en lille smule? - Afgjort ikke.
Og stram så det korset. Du gisper ikke engang, når du taler.
- Du har fået en fin en på krogen. - Nu skal du bare hale hende ind.
Eller hale i land. Burde Victoria ikke have en adelig?
Everglot-familien er ikke bedre end os.
Jeg fortjener nu også mere end et fiskehandlerliv.
- Jeg har jo aldrig talt med hende. - Det er til vores fordel.
Mayhew, stands den pokkers hosten.
Ægteskab er et partnerskab en evig kamp om magt
Ser hun på det liv, vi har må det stå uimodsagt
Alt skal gå som smurt!
Derfor skal alt fra A til bolle-Å den mindste lille ting skal gå...
Efter planen!
Hvordan er det, du står? Har du fået engelsk syge?
Ih, du milde. Hvor pragtfuldt! Hvor smagfuldt!
- Er her ikke smukt? - Det er mindre end vores hus, skat.
- Her ser lidt lurvet ud. - Ti stille!
Lord og Lady Everglot. Hr. Og fru Van Dort.
De må være frøken Victoria. De kan ikke være en dag over 20.
Smil, kære. Smil.
- Goddag, hvilken glæde. Velkommen! - Tak.
Teen er serveret i vest-salonen.
- Det er denne vej. - Hvor flot. Hvem har indrettet det?
- Flotte fliser. Kedelige gardiner. - Min mand vrøvler.
- Overhør ham! - Ja, det er nok bedst.
- Om forladelse. - De spiller smukt.
Tilgiv mig, frøken Everglot. Hvor uhøfligt af mig at...
Altså... undskyld.
Mor forbyder mig at spille. Musik passer sig ikke for en dame.
- For lidenskabeligt, siger hun. - Sig mig, frøken Everglot.
Hvor er Deres anstandsdame?
Måske kunne De i lyset af omstændighederne -
- kalde mig Victoria.
- Naturligvis... Victoria? - Ja, Victor.
I morgen skal vi gi...
- Giftes. - Ja... Giftes.
Jeg har drømt om den dag hele livet.
Jeg ville finde en, jeg elskede højt og kunne leve hele livet med.
- Dumt, ikke? - Jo... Nej, overhovedet ikke.
Åh nej... Undskyld.
Aldeles utilbørligt! I bør ikke være alene sammen.
Den er et minut i fem, og I er ikke til prøven.
Pastor Galswells venter. Kom straks.
Unge hr. Van Dort. Om igen!
TRE TIMER SENERE...
"Med denne hånd vil jeg lindre dine sorger. "
"Dit bæger vil aldrig tømmes, for jeg vil være din vin. "
"Dette lys vil jeg holde op og lyse for dig i mørket. "
"Med denne ring anmoder jeg dig om at blive min. "
- Lad os prøve en gang til. - Ja...
Dette lys...
- Skal jeg hjælpe ham? - Rolig nu.
- Dette lys... - Fortsæt!
Luk op, Emil!
Lad os fortsætte fra lyse-afsnittet.
En vis Lord Barkis, sir.
Jeg er ikke god til datoer. Jeg er kommet en dag for tidligt.
- Er han fra din familie? - Det husker jeg ikke.
Emil... En stol til Lord Barkis.
- Fortsæt endelig. - Skal vi prøve igen, hr. Van Dort?
Ja... Naturligvis.
- Højre. - Ja, højere... Nå, højre!
- Med denne... - Hånd!
Med denne hånd... vil... med...
Tre skridt, tre! Kan De ikke tælle?
- Ønsker De ikke at blive gift? - Nej, nej...
- Gør du ikke? - Nej, det er ikke, at jeg ikke vil.
Jeg vil meget gerne...
Opmærksomhed, tak! Har De overhovedet husket ringen?
Ringen? Selvfølgelig.
Han tabte ringen! Den unge mand vil ikke giftes!
- Hvor skændigt! - Undskyld... Jeg har den.
Af vejen, fæ!
Hillemænd. Der er ild i kvinden. Hjælp! Alarm!
- Bare det ikke pletter. - Hold op med at vifte, fjols!
- Hent en spand! - Jeg er på vej.
Nu er det nok! De kan ikke vies, før han er ordentligt forberedt.
Unge mand... Lær Deres ægteskabsløfter!
Nådada... Han er virkelig en god fangst, hvad?
Victoria! Hun må tro, jeg er en nar. Denne dag kan ikke blive værre.
Sidste nyt! Generalprøve spoleret, da unge Van Dort skabte kaos!
Gommen plumpede i. Brylluppet kan gå i fisk!
Everglot er hvidglødende. Van Dort leger med ilden.
Det burde ikke være så svært. Det er bare nogle enkle løfter.
Med denne hånd tager jeg din vin... Nej.
Med denne hånd vil jeg holde om... Åh, Gud forbyde det.
Dette...
Dette lys vil jeg...
...vil jeg... antænde din mor med.
Det nytter ikke noget.
Med denne hånd vil jeg lindre dine sorger.
Dit bæger vil aldrig tømmes, for jeg vil være din vin.
Åh, fru Everglot. De ser fortryllende ud i aften.
Skal jeg kalde Dem svigerpapa? Så gerne, hr. Everglot.
Dette lys vil jeg holde op og lyse for dig i mørket.
Med denne ring anmoder jeg dig om at blive min.
Ja!
Du må give din hustru et kys.
- En nyankommen. - Han er besvimet.
- Går det godt? - Hvad skete der?
- Død og pine. Vi har fået en ånder! - Har han en død bror?
Han er stadig blød.
Lad os drikke en skål.
- Til brudeparret. - Brudeparret?
Du afgav dine løfter så fuldendt ude i skoven.
Gjorde jeg? Ja, det gjorde jeg. Vågn op, vågn op!
Bonjour! Gør plads. Gør plads.
Paul er navnet. Jeg er overtjener. Jeg kreerer jeres bryllupsfest.
- Fest? Mine tænder løber i vand. - Maddiker.
Hold jer væk!
Jeg har en... en dværg. Og jeg har tænkt mig at bruge ham.
- Jeg vil have nogle spørgsmål nu. - Mener du ikke svar?
Netop, tak. Jeg vil have svar. Hvad foregår der her? Hvor er jeg?
- Hvem er du? - Tja, det er en ret lang historie.
Og hvilken historie!
En tragisk beretning om kærlighed, lidenskab og et skændigt mord.
Det her bliver godt!
Kom så, drenge.
Vær med på en lytter, I glade lig Hvis I har ører uden maddiker i
Historien kan få mig til at tud' Hør nu her om den skønne ligbrud
Død, død, vi skal alle gå bort Men rolig nu, det er ikke så hårdt
Du kan prøve at klage, bede til Gud Vi ender alle som muldvarpeskud
Nemlig!
Pigen var dejlig, det skønneste syn Så kom der en mystisk mand til by'n
En attraktiv herre uden en klink og pigen lystred' hans mindste vink
Hun magtede ej, at far sagde nej og ville løbe bort for at gifte sig
Død, død, vi skal alle gå bort Men rolig nu, det er ikke så hårdt
Du kan prøve at klage, bede til Gud Vi ender alle som muldvarpeskud
Sådan... Det er godt.
Så er det jer, drenge.
Lækkert! Så er det dig, Chauncy.
Flot!
De skulle mødes sent en nat Og tøsebarnet var som besat
Kjolen var lånt, det var nu ét fedt for elsker man, behøves kun lidt
Ikke andet end en hel pose fuld af familiejuveler og tre kilo guld
Men ved kirkegården, i et egekrat kvart i tre på en mørk, tåget nat
Hun var klar til at gå Var hun blevet forladt?
- Hvad så? - Hun ventede. Var det skyggen der?
- Hvad så? - Hjertet hamrede
- Hvad så? - Og så, skatter, blev alting sort
Hun drog sit sidste åndepust Guldet var væk, og hjertet knust
Under egetræet svor hun den ed at vente på den sande kærlighed
Der ville give hende en vielsesring Frem træder han så ud af ingenting
Han afgav løfter med en heftig glød Det er historien om ligbrudens død
Død, død, vi skal alle gå bort Men rolig nu, det er ikke så hårdt
Du kan prøve at klage, bede til Gud Vi ender alle som muldvarpeskud
Victoria, gå væk fra vinduet.
Han kommer snart. Han er mørkeræd.
Som dreng tissede han tit i hoserne, ikke sandt, William?
Kom ind!
Lord Barkis! Deres værelse behager Dem forhåbentlig.
Tak, De er en pragtfuld værtinde.
Så meget desto mere piner det mig at bringe... så dårligt nyt.
Er De rar at gentage aftenens overskrifter?
Sidste nyt! Victor Van Dort set i aften i mystisk kvindes arme.
Den mørkhårede forførerske og unge Van Dort forsvundet i natten.
- Vejret: Vekslende skydække... - Tak! Det er rigeligt.
- Mystisk? Han kender ingen kvinder. - Troede De...
Sig til, hvis jeg kan gøre noget. Hvad som helst...
Hvad i himlens navn skal vi gøre?
- Hent min musket. - Gør noget, William.
Det er nok agurketider. Det er svært at råbe folk op.
Vi mangler ikke desto mindre en gom til brylluppet i morgen.
For ikke at tale om finanserne.
- Vi bliver alle bragt i forlegenhed. - Giv os en chance for at finde ham.
- Giv os til daggry. - Godt... Til daggry.
Victor, skat. Hvor er du?
- Er din kæreste ikke lidt nervøs? - Det er min mand, ikke min kæreste.
- Victor, hvor er du henne? - Jeg holder øje med ham.
Victor!
Der er han! Han slipper væk.
- Hurtigt. Efter ham. - Victor!
ANDENHÅNDS- OPLYSNINGER
Tak.
Victor! Hvor er du?
Victor? Hvor er du henne?
Er du gift? Jeg er enke. Hvor ubehøvlet... Han løb den vej.
Victor! Victor, skat.
Hjælp. Der er sket en fejl. Jeg er ikke død.
Undskyld... Undskyld.
Undskyld... Tak.
Victor!
- Den ender blindt. - Victor! Hallo!
Hvorfor tog du ikke trappen?
Er det ikke en smuk udsigt? Den tager pusten fra mig.
Bortset fra at jeg allerede har mistet den.
Er det ikke romantisk?
Jeg er ked af, hvad der er sket dig, og vil gerne hjælpe, men jeg må hjem.
- Det her er dit hjem. - Jeg ved ikke, hvad du hedder.
- Sikke en start på et ægteskab. - Hold mund!
- Jeg hedder Emily. - Emily...
For resten... Jeg har noget til dig. Det er en bryllupsgave.
Tak.
Scraps?
Scraps! Det er min hund, Scraps.
- Scraps, du er sådan en god dreng. - Jeg vidste, du ville blive glad.
Hvem er en dygtig dreng? Sid! Sid, Scraps!
Dygtig, Scraps... Rulle! Dygtig, Scraps!
Spil død! Undskyld...
- Hvor er han nuttet! - Du skulle have set ham med pels.
Mor syntes ikke om, han sprang op.
- Hun syntes faktisk ikke om noget. - Ville hun have syntes om mig?
Vær glad for, du ikke skal møde hende.
Faktisk... Nu, du siger det. Det burde du måske gøre.
Nu, hvor vi egentlig... er gift, så bør du møde hende.
- Også min far. Lad os besøge dem. - God ide. Hvor ligger de begravet?
- Hvad er der? - De er ikke her fra egnen.
- Hvor er de? Nå, lever de stadig? - Det er jeg bange for.
Hvad siger du, Scraps? Nej, det er umuligt.
- Tja, når du siger det på den måde. - Hvad?
Elder Gutknecht.
Stille, Scraps... Elder Gutknecht? Er du der?
Hallo... Er der nogen hjemme?
Hallo?
- Der er du! - Ja, kære. Og der er du!
- Jeg har min mand med... Victor. - Hvabehar? Mand?
Det glæder mig at møde Dem.
Vi vil gerne op... ovenpå og besøge De Levendes Land.
De Levendes Land?
- Lille ven... - Vil du ikke nok?
Folk risikerer jo deres liv for at komme herned.
Jeg bønfalder Dem. Det betyder så meget for mig... os.
- Jeg ved ikke... Det er unaturligt. - Vær nu sød, Elder Gutknecht.
Du må kunne gøre noget.
Lad mig se, hvad jeg kan gøre. Hvor gjorde jeg af den bog?
Jeg lagde den her et sted.
Der var den.
Her... En ukrainsk spøgeformular. Ideel til disse korte besøg.
- Jeg er glad for, du fik den ide. - Også jeg.
Nå... Hvor kom vi til?
Den ukrainske spøgeformular?
Der har vi den. Klar?
Når I vil tilbage, skal I bare sige "Hinke".
- Hinke? - Netop.
Jeg har boet så længe i mørke, at jeg havde glemt -
- hvor smukt måneskin er.
Du tabte vist noget.
Øjeblik.
Jeg må nok hellere forberede mor og far på den store nyhed.
Jeg går i forvejen, og du venter her.
- Fint! - Jeg skynder mig.
- Bliv her. Jeg kommer snart. - Det er i orden.
Ikke smugkigge.
Hvis jeg ser den unge Van Dort igen, kværker jeg ham med de bare næver.
Dine hænder er for fede, og hans hals er for tynd.
Du må bruge et reb.
Dette er din samvittigheds stemme. Hør, hvad jeg har at sige.
Jeg stoler ikke på den dreng. Han er ikke...
Du snakker mig et øre af. Victor er hos sine forældre, som han sagde.
Vidste jeg ikke bedre, ville jeg tro, du havde jord i hovedet.
Han har vel en god grund... til at være så længe om det.
- Helt sikkert. Spørg ham dog. - Godt. Så gør jeg det.
Han kan ikke være nået langt med de kolde fødder.
- Victoria! - Hvor er jeg glad for at se dig.
Kom hen til ilden. Er der noget galt?
Jeg... Åh nej.
Du er jo kold som en gravsten. Hvad er der sket? Din jakke!
Victoria, jeg indrømmer, jeg var skrækslagen over brylluppet i morges.
Men da jeg så dig, følte jeg, vi altid skulle være sammen -
- og at brylluppet ikke kunne stå hurtigt nok.
Victor... Det føler jeg også.
Victoria, jeg...
Jeg er tilsyneladende gift. Og du bør vide, at det er uventet.
Jeg ville så gerne møde...
- Skat...? Hvem er det? - Hvem er hun?
Jeg er hans kone.
- Victor? - Du forstår ikke...
Hun er død. Se selv.
Hinke!
Nej... Victoria!
Du løj for mig... for at komme hen til den anden kvinde.
Det er dig, der er den anden.
Du er gift med mig. Hun er den anden.
- Der er noget om det. - Og jeg, som troede...
Og jeg, som troede, det hele gik så godt.
Jeg er ked af det, men det her kan ikke gå.
Hvorfor ikke?
- Det er på grund af mit øje, ikke? - Nej, dit øje er... smukt.
Under andre omstændigheder, så... Hvem ved?
Men vi er alt for forskellige. Du er jo død.
- Så skulle du ikke have friet. - Jeg ville jo aldrig have valgt dig.
Roser for evig kærlighed.
Liljer for sødme.
Brudeslør.
- Hvorfor så dyster? - Vi er måske for forskellige.
Han skulle have undersøgt sit hoved. Det kunne jeg gøre.
Måske hører de sammen. Han og frøken Liv.
Med æblekinder og bankende hjerte.
Dem går der tretten på dusinet af. Du har så meget andet.
Du har... Du har... Du har en skøn personlighed.
Hvad har den lille splejs, som du ikke har i overflod?
Hendes smil kan ikke måle sig med dit
- Hvad med en puls? - Billigt skidt, unødig rekvisit
Han sku' bare kende dig, som vi gør
Pigebarnet bærer jo ikke hans ring Hun er umusikalsk og kan ingenting
- Et kedeligt rær - Men hun trækker sit vejr
Rendyrket blær, unødigt besvær Du er ikke tør, du er blød som smør
Han sku' bare kende dig som vi gør
Jeg kan ikke føle smerte hvis jeg bliver brændt
Skærer du mig, er det, som var det ikke hændt
Og jeg ved godt, at hun lever og mit hjerte ikke slår
Men jeg føler smerte nu fra mit hjertes dybe sår
Og jeg ser, jeg stadigvæk kan fælde en tåre
Det eneste plus ved det lille pus er, at hun er levende
Rendyrket blær, unødigt besvær Det er et overgangsfænomen
Der går over så snart vi slumrer ind
Rendyrket blær unødigt besvær
Du er ikke tør nej, du er blød som smør
Han sku' bare kende dig som vi gør
Jeg føler ingen smerte hvis jeg brændes af en flamme
Hede eller frost det er for mig det samme
Selv om hjertet ikke slår er det slået i tusind skår
Og jeg føler smerte nu fra mit hjertes dybe sår
Jeg ved godt, det ikke slår
Men jeg ser, jeg stadigvæk kan fælde en tåre
Det er sandt, mor. Victor er gift med en død kvinde.
Jeg så hende... Et lig. Hun stod lige her med Victor.
- Var Victor her? - Jeg må hjælpe ham.
- Skandale! - Sæt dig her, skat. Du ryster jo.
- Nu skal Hilde hente et tæppe. - Nej, en spændetrøje. Hun er gal!
Kom, Hildegarde.
Finis, gå i seng nu!
Hvad i himlens navn?
Hvem kan det være så sent?
Frøken Everglot. Hvad laver De her? De bør være hjemme, knuget af sorg.
- Jeg må spørge Dem om noget. - Det er højst ureglementeret.
De er den eneste her, der ved, hvad der venter hinsides.
- Et grumt emne for en vordende brud. - Det er netop en brud, jeg frygter.
Derfor må jeg have vished. Kan levende ægte døde?
Hvad i alverden taler du om?
Victor er gift med et lig. Han har en ligbrud.
Man må da kunne gøre det ugjort.
Jeg ved, hvad der skal gøres. Følg med mig.
Victoria! Hvor er dit korset?
Hun taler i tunger... om uhellige alliancer.
- Hun er blevet formørket. - Det passer ikke. Slip mig!
Tak, pastor Galswells. Mange tak.
- Før hende til hendes værelse. - Det passer. Victor skal have hjælp!
Du tror på mig, ikke, Hildegarde? Jeg beder jer.
Forsegl døren og spær vinduerne. Hun må ikke slippe ud igen!
Vi må hjælpe ham. Så slip mig dog.
Er der ingen ende på fortrædelighederne?
Der går år, før vi kan vise os igen. Hvad skal vi gøre?
Vi følger planen, med eller uden Vincent.
- Victor. - Ja, ja.
Tænk at vrage en pige som Victoria... Det burde være strafbart.
Havde jeg en kvinde som Deres datter ved min side -
- ville jeg overøse hende med guld, der er en dronning værdig.
Deres hustru er en heldig kvinde.
Jeg er desværre ikke gift.
Jeg har været trolovet, men en ulykke rev min unge brud bort.
Når man lever alene, er rigdom intet værd.
Herligt nyt, Victoria. Brylluppet skal stå alligevel.
- Har I fundet ham? - Skynd dig. Familien kommer snart.
Du skal gøres i stand til Lord Barkis.
- Lord Barkis? - Han bliver en god mand.
- Sagen har taget en heldig drejning. - Et langt bedre emne denne gang.
Jeg elsker ham jo ikke. I kan ikke tvinge mig.
- Det er vi nødt til. - Der må da være en anden udvej.
Ægter du ikke Lord Barkis, ender vi på gaden uden en klink.
- Vi er ludfattige! - Men Victor...
- Victor Van Dort er væk, mit barn. - Du ægter Lord Barkis i morgen.
Efter planen!
Ak ja, kære... Se ikke sådan på mig.
Du skal kun udstå denne forening, til døden os skiller.
Og det vil ske, før du aner det.
Det er snart daggry. Hvor kan han være?
Victor Van Dort løbet bort med lig!
Knust brud ægter rig nyankommen.
- Rig nyankommen? Umuligt! - Sagde han lig?
Pjat! Ingen lig ville gifte sig med vores Victor.
Mayhew! Stands den forbaskede hosten!
Mayhew! Vil du slå os ihjel? Han vil slå os ihjel.
HULEN & KUGLEN
Du... Du tabte vist den her.
Jeg beklager. Jeg er ked af, jeg løj om at besøge mine forældre.
Men den her dag er ikke rigtig gået...
...efter planen.
- Undskyld, jeg bliver så ivrig. - Det kan jeg godt lide.
En nyankommen!
Skynd jer. Vite, vite! Bonjour! En omgang til alle.
- En fadøl til? - Nej, kun en halv.
Det er ikke til at få ordentlige folk.
Her kommer velkomstkomitéen. Jeg hedder Plum... Frøken Plum.
Mayhew...? Mayhew! Hvor er det dejligt at se dig.
- Det må du undskylde. - Nej, jeg har det pragtfuldt.
Fart på, drenge. Kan I ikke se, herren er knastør?
Mayhew! Jeg må tilbage. De må være syge af bekymring.
- Hvordan har alle det? - De fatter ikke, hvor du blev af.
- Og frøken Victoria... - Ja? Hvordan har hun det?
- Hun skal giftes i aften. - Hvad? Med hvem?
En nyankommen. Lord et-eller-andet...
- Umuligt! - De var der jo ikke...
- Kagen skulle ikke gå til spilde. - Hvor kunne hun?
Kvinder! Man kan ikke leve med dem. Og heller ikke uden...
De ville vel redde stumperne og se at komme videre.
Nu vi taler om at redde stumperne...
Victor? Hvor skal du hen?
Frøken Victoria. Vi skal til kirken nu.
I går troede jeg, mit bryllup blev lykkeligt.
Nu er det, som om tidevandet fører mig til havs.
Havet kan føre til mange steder, skat.
Måske går du i land et bedre sted.
Dette lys vil jeg holde op og lyse for dig i mørket.
Med denne ring anmoder jeg dig om at blive min.
Jeg erklærer Dem hermed for rette ægtefolk at være.
Ak ja...
Det er for sent.
Hvad skal jeg gøre?
Han gik bare sin vej uden et ord. Er alle mænd sådan?
De er ikke for kvikke.
Når de får noget på hjernen, er der intet at gøre.
- Vi må tale sammen, kære. - Lad mig sige det. Lad mig!
- Der er et problem med dit ægteskab. - Jeg forstår ikke.
Ægteskabsløftet gælder kun, til døden jer skiller.
- Hvad mener du? - Døden har allerede skilt jer.
Hvis han hører det, rejser han. Er der intet at gøre?
- Der er en løsning. - Må jeg ikke nok sige det?
Det kræver det største offer.
- Nu kommer det bedste! - Hvad?
Vi skal slå ham ihjel.
Victor skal give afkald på sit liv for altid.
Han skal gentage løftet i De Levendes Land -
- og drikke af Evighedens Vin.
- Gift! - Hans hjerte vil gå i stå for altid.
Først da vil han kunne give det til dig.
Det vil jeg aldrig kunne bede ham om.
Det behøver du heller ikke. Jeg gør det.
Vælger du denne vej, kan du aldrig vende tilbage til verden ovenpå.
Forstår du?
Ja.
Kom og hør, alle sammen.
Vi vil gøre det her ordentligt. Så tag, hvad I kan bære -
- og følg med. Vi flytter bryllupsfesten ovenpå.
Jeg anede ikke, vi havde flere etager.
- Uhyggeligt! - Kom!
Bryllup, bryllup, nu skal vi til bryllup
Et øjeblik, Victor. Sådan kan man da ikke blive gift.
Du er flot og høj men går i usselt tøj
Men bare rolig, du bli'r snart fiks og meget, meget, meget smart
Med et sting og et læg vi gør det meget smukt
Nål og tråd klarer det og det har vi, kan du se
Du får med garanti et kvalitetsprodukt
Vi giver den en ekstra tand så du kan blive en helt ny mand
Så du bli'r en helt ny mand
Bryllup! Vi skal have... En bryllupskage, som skal smage
Prøv med støv Der' ingen tid tilbage
Kan vi ikke bruge disse ben?
Min næse... Ja, nu er den fin
Lidt af dit og dat Så, nu går det glat
Bryllup, bryllup, nu skal der være bryllup
Hurra, hurra, nu skal der være bryllup
Nu skal vi alle feste for bruden bliver gift i dag
Vi lyder altid pligtens højeste bud Vi vil kæmpe hårdt for vores brud
Vores kommende og blændende ligbrud
Hurra, hurra! Vores brud skal giftes i dag
Der er hun!
Bruden er her Denne dag fejrer vi med manér
Nu har hun ventet dag ind og dag ud
Bruden er her her er vores brud
Denne dag vil altid leve i hende
Vi ved, at det bli'r et udødeligt minde
En lykkelig dag lys som stjerneskud
Det gi'r vi vores brud vores skønne brud
Festerne deroppe er det rene vand Vores overgår de levendes forstand
Deroppe, hvor vi holder brudens fest
Her kommer bruden på sin allerstørste dag
Oppe i De Levendes Land skal hun fejres!
Sikke noget...
Må jeg få ørenlyd?
Mange tak...
Elegant, kultiveret, strålende...
Victoria har fået en mand med alle disse egenskaber... og flere til.
Et lykketræf bragte os sammen, og ingen jordisk kraft kan skille os.
Der er et øje i min suppe.
Undskyld.
- Hent min musket. - Gør det selv. Jeg er gået.
Gør plads...!
De kender mig ikke, men jeg boede engang i Deres afdøde mor.
Øjeblik... Jeg elsker kvinder med noget på sidebenene.
Hvem har indbudt disse mennesker? De må være fra din side.
Nej! Hvis min bedstefar så dette, ville han vende sig i sin grav.
Finis!
Hvor gemmer du spirituosaen?
Og nu til noget helt andet: De døde går på jorden!
Gå væk! Hold dig væk fra mig!
Forsvind! Du får sådan et hak i tuden!
Nej!
Bedstefar?
- Plebejer! - Smørblomst!
- Gertrude! - Alfred?
Du har jo været død i 15 år.
Jeg er bedøvende ligeglad.
Nu er det nok! Vi tager alle de penge, vi kan, og forsvinder.
- Hvad for nogen penge? - Din medgift. Det er min ret.
Mine forældre har intet. Det er Dem, der skal redde dem fra fattiggården.
Fattiggården? Du lyver! Det er ikke sandt. Sig, du lyver.
Gik det ikke efter Deres plan, Lord Barkis?
Hvad skuffelse angår, er vi måske det perfekte par.
Forføj jer, Helvedes dæmoner!
Tilbage til det store intet, I er kommet fra!
I kommer ikke ind her. Tilbage... tilbage!
- Ikke så højt. Vi er i en kirke. - G'aften.
Kære afholdte og afdøde. Vi er samlet for at vie denne mand og dette lig.
Victor?
Den levende først.
Med denne hånd vil jeg lindre dine sorger.
Dit bæger vil aldrig tømmes, for jeg vil være din vin.
Så er det dig...
Med denne hånd vil jeg lindre dine sorger.
Dit bæger vil aldrig tømmes...
...for jeg vil være...
- Jeg vil være... - Fortsæt, kære barn.
Dit bæger... vil aldrig tømmes...
...for jeg vil være...
Jeg vil være din vin.
Hun er i tvivl.
- Jeg kan ikke. - Hvad er der galt?
Det her er galt. Jeg var en brud.
Mine drømme blev taget fra mig. Og nu...
Nu har jeg stjålet dem fra en anden.
Jeg elsker dig, Victor. Men du er ikke min.
Victoria!
Hvor rørende! Jeg græder altid til bryllupper.
Endelig er de unge elskende sammen igen.
Nu kan de vel leve lykkeligt til deres dages ende.
Men I glemmer, at hun stadig er min kone.
Og jeg går ikke tomhændet herfra!
Er det dig...?
- Emily? - Det er dig!
- Da jeg gik fra dig, var du... - Død!
Denne kvinde taler i vildelse.
Undskyld, jeg skærer igennem, men vi må videre.
- Fingrene væk fra hende! - Skal jeg også slå dig ihjel?
Victor. Grib! Beklager.
Sacrebleu!
Det er ikke en ærlig kamp.
Touché, kære.
- Forsvind! - Jeg skal nok gå.
Men først en skål for Emily.
Den evige brudepige, som aldrig blev brud.
Sig mig, kære. Kan et hjerte briste, når det er holdt op med at slå?
- Lad mig ordne ham! - Vent.
Vi må følge deres regler. Vi er blandt de levende.
Vel talt.
Ikke længere...
Du har ret. Bare tag for dig af retterne.
Nyankommen!
Victor! Jeg troede aldrig, jeg skulle se dig igen.
Vent... Jeg afgav et løfte.
Du har holdt dit løfte.
Du har gjort mig fri.
Nu kan jeg gøre det samme for dig.